A DRÁMASOROZAT MINDEN ELEME KITALÁCIÓ.
Bácsikám!
Bácsikám?
A HALÁL KIRAKÓS JÁTÉKA
- Jó estét! - Jó estét!
Maradjon itt, és ne engedjen be senkit!
Hé! Megvan a biztonsági felvétel?
Még nincs, uram. Most értünk ide.
Szerezzék meg a közeli biztonsági kamerák felvételeit!
Erre, Ina!
Egy szúrás a nyaki verőérbe.
A halál becsült ideje...
este kilenc körül.
- Kevesebb, mint egy órája. - Így van.
Te jó ég!
Ismeri az áldozatot, uram?
Jun Donghun főfelügyelő, a kapitányságunk korábbi vezetője.
A mentorom volt.
Nehéz ügy ez elsőnek.
Tudom, hogy biztosan feldúlt,
de ez segíteni fog nekünk elfogni az elkövetőt.
Emlékszik, mikor ért haza?
Észrevett bármi különöset?
Vagy talán...
Ina?
Mondjon el mindent, amit tud, akkor is, ha jelentéktelennek érzi!
Csinálhatnánk ezt máskor?
Nem igazán emlékszem, mi történt, miután bementem.
Nem emlékszik?
Csak néhány órája történt.
Nem.
Rendben.
Akkor mondja el, mi történt a hazaúton!
Emlékszik, hogy hazament az iskolából, ugye?
Mondja el, amire emlékszik!
Mikor indult el az iskolából?
Nyolckor.
Mikor ért haza?
Busszal mentem,
ezért úgy kilenc körül.
És aztán?
Kinyitottam a kaput, bementem az udvarra,
majd kinyitottam a bejárati ajtót.
Beléptem az ajtón.
Ezután nem emlékszem semmire.
Akkor mi a következő emléke?
Kezdjük ott!
A házvezetőnő
a nevemet kiáltotta.
A nappaliban álltam.
És aztán...
láttam, ahogy a bácsikám a padlón fekszik.
Ennyi.
HANGANGI RENDŐRSÉG
HELYSZÍNI FOTÓK
„Az ár abból a hármas csomagból származik,
amit Jun Ina vásárolt hat hónapja.
A hazaérkezése és a hívás közötti 13 percről nincs információnk.
Nincs nyoma betörésnek vagy védekezésnek.
Az áldozat ismerhette a gyilkost.
Indíték: konfliktus a kollégium miatt.”
Ön szerint Ina a gyanúsítottunk?
Igen.
Nincs közvetlen bizonyíték. Nézze!
Ez alapján a gyilkosság csak tíz percig tartott.
Hogy lenne lehetséges?
Nem lehetetlen.
Ha a gyanúsított levágja az utat a buszmegállótól a házáig,
azzal nyolc percet nyerhetett.
Huszonegy perc több, mint elég.
Rendben. Magát nem ismeri, úgyhogy beszéljen vele!
Az áldozat holttestén nem találtunk védekezésre utaló jelet.
Bár biztosan nagy fájdalmai voltak.
Azt mondta, 21:00-kor ért haza.
Igen.
Az áldozat, Jun Donghun, a bácsikája,
egy ártól származó szúrt sebbe halt bele.
Tudja, hogy csak az ön ujjlenyomatát találták meg az áron?
Igen.
Igaz, hogy rossz viszonyban voltak az ön kollégiumi problémái miatt?
Igen.
Az is igaz, hogy veszekedtek az örökség miatt?
Ez nem igaz.
Nem?
Maga ölte meg?
Megkérdezem még egyszer.
Maga ölte meg?
Csak maga volt otthon a halála időpontjában.
Nem emlékszem semmire.
Esküszöm.
Te jó ég!
Kapóra jön ez a kifogás.
Uram!
Elmondtam mindent, amit tudok.
Most már hazamehetek?
- Nem akarja elfogni a gyilkost? - Tessék?
Elfeledkeztem róla,
de a nappaliban találtam aznap este.
A gyilkos ezt az egy nyomot hagyta.
TÍZ ÉVVEL KÉSŐBB
- Szuper a csaj! - Most nevet?
Biztosan megőrült.
- Nem bírom nézni. - Őrület.
Nézzetek rá!
Megint?
Hányadik ez már ma?
Miért ilyen megszállott?
Nem unalmas már?
Olyan érzés, mintha a halálba ugranék.
Izgalmas.
Akkor menjen!
Hát nem vicces?
Megölte a férjét, és egy kupakkal jelölte meg a sírját.
Azért, mert nagy telek volt,
és nem akart édesburgonyát ültetni rá.
Mi a vicces ebben?
A kupakos vagy az édesburgonyás rész?
Untatják a történeteim?
Unalmas vagyok?
Az első találkozásunkkor fiatalnak tűnt, de nagyon megöregedett.
Nem gondoltam, hogy ilyen sokáig nem fog eszembe jutni.
És az álom?
Még mindig látja?
Már szinte rutinná vált.
Beírtam az ajtónyitó kódot.
Ráléptem a kirakósdarabra.
A lámpa villogott, amikor beléptem,
és megláttam a bácsikámat a földön.
Csak ennyire emlékszem.
Valaminek történnie kellett a kettő között.
Mi van, ha...
olyasvalamire próbál emlékezni, ami nem történt meg?
Mit mondtam?
Már nagyon öreg.
Még sosem mondta ezt.
Más megközelítést kell alkalmaznom, mert nagyon nehezen idézi fel.
Felelőtlen orvos.
Az önvédelmi reakciói súlyosbodtak.
Egyre gátlástalanabbul beszél.
Most meg bungee jumping?
Mi a baj a bungee jumpinggal?
Most, hogy belegondolok,
ez szintén lehet
a visszaesés jele.
Minden évben ilyenkor fordul elő.
Milyenek a beszélgetései másokkal?
Még mindig nehezére esik beszélgetni?
Jól megy.
Vagyis nem megy jól.
Az agyam lefagy, amikor másokkal vagyok.
De amikor hazaérek, agyalni kezdek.
„Miért csináltam ezt?
Mi van, ha utálnak?”
Ilyesmi.
Őszintén szólva félek.
Utálok hazamenni abba a nagy, régi házba.
- Viszlát! - Jun kisasszony!
Elmegy a kiállításra jövő héten?
Talán.
Vigyázzon magára!
- Jó étvágyat! - Köszönöm.
Csak a húsos pite?
Dicsérték ezt a helyet,
és tényleg jól megy.
Rég találkoztunk, Jom Szerjong.
Ismerem önt?
Új állampolgárságot kapott,
és tíz évre elhagyta az országot.
Miért jött vissza?
Értem.
Maga a férje, igaz?
Jól ismerem magát.
- Hé, állj! - Ki a fene vagy?
- Rendőr! - Ki küldött?
Mondd meg, seggfej!
Rendőr vagyok.
- Na persze! - Oké.
- Akkor miért vannak tetkói? - Nyugalom!
Nyugodjon meg!
Nyugodj meg! Szerintem tényleg zsaru.
Zsaru vagyok.
Rendben?
Nem magáért jöttem.
Nyugodjon meg!
Nyugalom!
Mi van még?
És...
Legyen óvatos! Oké?
Óvatos.
Jom Szerjong!
Tudja, minek a napja van ma?
Honnan tudnám?
Ma van a tizedik évfordulója Jun Donghun, Jun Ina bácsikája halálának.
Megkérdezem még egyszer.
Miért jött vissza Koreába?
Azért mentem el, mert utáltam, és azért jöttem vissza, mert hiányzott.
Ez elég jó válasz?
A férje venezuelai, igaz?
Elítélték kábítószerezés miatt.
Ha nem bánja,
beszélhetnénk arról, mi történt Jun Enával tíz évvel ezelőtt?
Észrevett rajta bármi furcsát?
Mondott bármi különöset?
Kétlem, hogy ez fontos lenne...
de mondott valamit aznap, amikor elment.
Hogy én vagyok az alibije.
Ismeri őt?
Túl jól.
Halló?
Rég láttam magát.
Mi szél hozta ma?
Nem végzik a munkájukat, ezért jöttem, hogy magukra nézzek.
Megint kimchiragut evett? Legközelebb vegyen előkét!
És csak három italt igyon!
Többet nem bír.
Nahát!
Hosszú ebédszünet volt ahhoz képest, hogy egy bűnözőt sem tud elfogni.
A régi szobatársával találkoztam.
Az időzítése kiváló.
Véletlen lenne?
Visszajött Koreába?
Mit mondott?
Miért engem kérdez? Nem tartják a kapcsolatot?
Vegyen új ruhákat!
Túl régimódinak néz ki.
JUN DONGHUN
Ha Donghun nem mondott volna le a tisztségéről,
nem halt volna ilyen tragikus halált.
A rohadt életbe!
Ha nem lett volna az az ügy...
Elég rosszul végződött.
Számtalan rendőrkapitányság van,
miért a Hangangi Rendőrségre mentél vissza?
Túl hűséges vagy.
Ugye?
Miért ide osztottak be?
Vicces az élet, nem?
A fickó, aki alattad dolgozik.
Kim Hanszem a bűnügyi osztályról.
Együtt dolgozott velem pár ügyön,
amikor még újonc volt.
Kim Hanszem?
Az a makacs seggfej?
Lehet, hogy furcsa, de nem őrült.
Hozzászokik az ember.
Az a barom még mindig azt hiszi, hogy Jun Ina tette?
Azt hiszem, igen.
Ina minden rokona meghalt, tudod?
Az anyja, az apja és az egyetlen bácsikája is meghalt.
Ez elég szokatlan.
SZÖULI RENDŐR-FŐKAPITÁNYSÁG
Átment a közügyekhez, igaz? 12. emelet?
Jun kapitány, hol vagy? Most értem ide.
Hogy érted ezt?
Megint elfelejtetted?
Mondtam, hogy a bűnügyi helyszínre gyere!
Siess!
Sziasztok!
- Megjöttél. - Jó napot!
Szerintetek őrült és feledékeny vagyok?
- Nem. - Nem.
Szerintem sem.
Megkönnyebbültem. Jobban érzem magam.
Egyébként miért nem fogták még el az elkövetőt?
Csak a szülei és a bátyja ujjlenyomatait találták meg.
Most a szülők a fő gyanúsítottak.
De konkrét bizonyíték nélkül a nyomozócsoport el van veszve.
Értem, hogy miért.
Betörésnek nincs nyoma.
Az áldozat ismerősei közül senkinek nincs indítéka.
És egy tízéves főleg csak a szüleit és az osztálytársait ismeri.
Miért ölne meg valaki egy tízévest?
A gyilkos véletlenszerűen szurkálta meg a nyakát és a hátát,
dühös volt.
Majd elmosta a fegyvert, és még a helyére is tette.
Miért nyugodott meg ilyen hirtelen?
Miért nyugodott meg a gyilkos?
Mert ez a hely ismerős neki.
Az anya tisztaságmániásnak tűnik.
Biztos utálja a vendégeket.
Az áldozat nyert egy matekversenyen
és egy angol szóbeli versenyen is.
Túlragyogta a bátyját.
A bátyja felcímkézte minden cuccát.
A kézírása alapján úgy tűnik,
hogy nincs önbizalma.
Meg akarta jelölni a saját tulajdonát.
A bátyja vallomása a következő:
Belépett az ajtón, levette a cipőjét,
és rögtön Csunszo szobájába ment.
Meglátta a testvérét, leszúrva egy késsel.
Felhívta a szüleit,
hogy az öccsét leszúrták valami élessel.
Majd hívta a rendőrséget.
Mivel félt, kint várta meg őket.
Az áldozatot először „Csunszónak” hívta,
majd az „öccsének”.
A kést pedig „valami élesnek” is hívta.
Ritka, hogy valaki egy mondaton belül váltogassa a szavakat.
Miért csinálta?
Tudat alatt próbált eltávolodni az áldozattól?
Anya rögtön Csunszo szobájába rohant,
mintha szellemet látott volna.
Apa szeme már vörös volt,
mint nagyapa temetésén.
A leírása az áldozatról rövid,
de a szülei reakciójáról élénk és képletes leírást ad.
Jobban érdekelte a reakciójuk, mint az öccse halála?
Még a saját szobáját is „Csunszo szobájának” nevezte.
A szülei nyilvánvalóan az öccsét szerették jobban.
Szerintem a bátyja tette.
Mi?
Megyek. Az irodában találkozunk.
BITCOIN
Ki kényszeríti erre a drága újoncunkat?
Mi lesz, ha elfut?
Drága vagyok maguknak?
Nem is tudtam.
Ki volt az a nő, uram?
Ő a gyilkos zsaru?
Ha az lenne, nem lehetne zsaru.
Ő Jun Ina hadnagy, bűnügyi elemző a Szöuli Rendőr-főkapitányságnál.
Jun Ina hadnagy?
A néhai Jun főfelügyelő unokahúga?
Honnan tud erről, újonc?
Híres ügy.
Az akadémián hallottam.
És miért hív folyton újoncnak?
Túl öreg vagyok hozzá.
Itt akkor is a legfiatalabb. Ki mondta, hogy késhet?
A fenébe, már megint elcsesződött!
A francba ezzel!
- Jó napot! - Jó napot!
An Cseman, a szehva-dongi ügy gyanúsítottja visszavonta a vallomását.
Tessék, uram?
Azt mondta az ügyésznek, hogy ő nem tett semmit,
a bűntársa volt az, aki gyilkolt.
A francba!
Sok munka a semmiért.
Ez baromság.
Most mi lesz, uram?
Bizonyítsuk, hogy nem volt bűntársa!
Ne ítéljen elhamarkodottan!
Ro hadnagy, An Jungha és Csoi Szan,
nyomozzanak úgy, mintha lett volna bűntárs!
Kim Hanszem és én úgy dolgozunk, mintha nem lett volna.
- Igen, uram. - Rendben, uram.
JUN INA: EZ ILLENE MAGÁHOZ
Van epertorta a hűtőben.
Kávé az asztalon.
Egy americano és egy cappuccino.
Köszönjük.
Ez az előnye annak, hogy veled dolgozunk.
Köszönjük.
Biztos rendkívül jó a memóriája, Jun hadnagy.
Tudja, milyen kávét iszunk,
és hogy ki melyik emeleten dolgozik.
Hallottam, hogy ma mindenkinek megnyomta a gombot.
Mit számít, ha arra nem emlékszik, ami fontos lenne?
Igen, ne csináld ezt a liftben!
Miért ne csinálja?
Furán néznek rá az emberek.
De ő fura.
Nem mindegy, hogy fura vagy csak annak látszik.
Miért más a sminked?
Voltál valahol?
Miről beszélsz?
Van itt pár gyertya.
Kinek van szülinapja?
Ma van az a nap?
Nem tudom, mi van ma, de ráteszem őket.
A nyomozócsoport kéri
az elemzési jelentést.
Az áldozat bátyja a gyanúsítottjuk, ahogy gondoltad.
De azt mondja, hirtelen nem emlékszik semmire,
pont, mint valaki itt.
Azt mondja, nem emlékszik?
Majd én beszélek vele.
Szólok nekik.
Pénztárca.
Kocsikulcs.
Még nem találkoztam profilozóval. Ebben az ügyben nyomoz?
Csak segítek a nyomozásban, nem nyomozok.
Kíváncsiságból jöttem.
Kíváncsiság?
Nem emlékszel, mi történt?
Nem.
Én is elfelejtettem valamit az életemből.
Mondjuk el egymásnak, amit tudunk!
Beszélni akartam a bácsikámmal,
ezért elmentem busszal a kollégiumból a házunkba.
Csunszo
egyedül volt otthon,
ezért rögtön hazamentem suli után.
Beírtam az ajtónyitó kódot.
20131025#.
Beírtam az ajtónyitó kódot.
41245397#.
Levettem a cipőmet, és a nappaliba mentem.
Leveszem a sportcipőmet,
és az öcsém szobájába megyek.
A nappaliban sötét volt,
és valami meleget és nedveset éreztem a lábamon.
Amikor kinyitom az ajtót,
látom
a sok vért.
Csak néhány napja történt.
Miért kevered a múlt és jelen időt?
Keverem?
Amikor beszámolsz a cselekedeteidről,
néhányat múlt időben írsz le,
néhányat pedig úgy, mintha most csinálnád.
Hát...
csak így jött ki.
Két oka lehet,
ha jelen időben írod le a múltat.
Vagy meg sem történt,
vagy nem emlékszel, ezért kitalálsz valamit.
Szerintem most átírod az eseményeket
a fejedben.
Azt mondja,
hogy hazudok...
Beírtam az ajtónyitó kódot.
20131025#.
Beírom az ajtónyitó kódot.
Vagyis beírtam.
41245397#.
Beléptem az ajtón, levettem a cipőmet,
és a nappaliba mentem.
Leveszem a sportcipőmet, és az öcsém szobájába megyek.
A nappaliban sötét volt,
és valami meleget és nedveset éreztem a lábamon.
A szoba, mármint a konyha...
Miért mentél a konyhába?
Hogy kidobd
a vérfoltos ruháidat?
Tudom,
hogy hol vannak.
Az öcséd, Csunszo halott volt,
amikor megtaláltad?
Nem.
Visszajöttem.
Hogy érted el, hogy bevallja?
Könnyű volt. Egy hullámhosszon voltunk.
Sok közös volt bennünk.
Megint magadról beszéltél?
Ezt abba kell hagynod.
Miért? Ez a legjobb eszköze.
Igen, nem ezért vettetek be?
Vagy tévedek?
Valójában azért, mert a szüleimnek volt egy kórháza?
Ennek mi köze van hozzám?
Már egyébként sincs nekik.
Oké, elmegyek.
Feltöltöttem a jelentést.
Menj csak!
Nekem ennyi elég.
Nem érzem túl jól magam,
mert ittam egy whiskey-t az urnatemetőben.
Tehát megint odament,
Te parancsnok.
Ne csinálja már!
Azt mondtam, nem vagyok jól. Meg akar ölni?
Igyunk a nyomozókra, akik tíz éve nem fogtak el egy bűnözőt!
Már ilyen régóta?
Jól van, igyunk és haljunk meg!
Sajnálom, drága fivérem!
Repül az idő, nem?
Hogy telhetett el tíz év?
Sokat változott ez a város.
Már csak ez az egy törzshelyünk van.
Ina be szokott még járni magukhoz?
Ma is bejött.
Ne hagyja, hogy az orránál fogva vezesse!
Ezért megy oda mindig.
Jó kapcsolatot ápolok vele.
Még mindig hiszem, hogy Jun Ina a fő gyanúsított.
Ez nem változott tíz év alatt.
Azt reméli, majd lankad a figyelme, és hibát követ el,
ha kedves hozzá?
Nagy vagyont örökölt,
mégis zsaru akart lenni.
Ráadásul profilozó.
Furcsa, nem?
Tudni akarja, hogy mit derítünk ki.
Ezért megy mindig magához.
Fiatal az este. Igyunk még egyet!
Miért akarnak annyira hazamenni?
Elnézést, de programom van!
Na és maga, Csungho?
Innunk kell még egyet.
Sok mondanivalóm van a főnökéről.
Értékelem, hogy időt szakítana rám,
de nekem is programom van.
Batman elfoglalt ma este.
Ez a harmadik péntek, az árvaházat figyeli.
Egy pillanat, uram!
Hová megy?
Te jó ég!
Három jégkrémet kérek.
Rendben.
Mi ez?
Gratulálok az előléptetéséhez!
Ez most komoly?
Jégkrém? Nem vagyunk már gyerekek.
Nem jó móka inni menni
két józan emberrel.
Hívott sofőrt?
Vigyázzon magára, uram!
- Én megyek. - Rendben.
20:00 van. Elhagyja az iskolát előzetes értesítés nélkül.
A buszmegálló öt perc sétára van az iskola kapujától.
20:08 van, egy órával Jun Donghun halála előtt.
Három perccel később felszáll a 147-os buszra.
MEGÁLLÓ: NEMZETKÖZI KÖZÉPISKOLA
Jun Ina az egyetlen utas a buszon.
Öt megálló van az iskolája és az otthona között.
Az úton semmi sem történik.
Az otthonához közeli megállóig az út pontosan 32 perc.
Ő az egyetlen, aki leszáll a buszról.
20:40 van, 20 perccel Jun Donghun halála előtt.
Húsz percet sétál a buszmegállótól az otthonáig.
Ha levágja az utat, akkor csak 12 percet.
Pontosan ki lett számolva.
A környéken nincsenek biztonsági kamerák, se szemtanúk.
20:45
Elnézést, uram!
Ön itt lakik?
Kim hadnagy?
Mit keres itt?
Utána kellett néznem valaminek.
Na és maguk? Járőröznek?
Kaptunk egy hívást,
hogy egy gyanús személy ólálkodik errefelé.
Észrevett bármi furcsát?
Nem igazán.
Ez egy csendes környék.
Már értem!
A sapkája nélkül nem ismertem meg.
Máshogy néz ki.
Én hívtam magukat
emiatt a gyanús személy miatt.
Várjon, rólam beszéltek?
Tényleg nem adja fel, mi?
Már tíz év eltelt,
és még mindig az ügy megszállottja.
Biztos nem normális.
Nem szokott elkalandozni.
Betegesen aprólékos.
Ez egyszerűen túl sok.
Okkal nem léptették elő,
pedig már tíz éve végzett az akadémián.
Melyik elöljáró tiszt akarná őt a beosztottjának?
Jézusom!
- Hazamegyek. - Rendben.
Hívj, ha kellenék!
Rendben, vigyázzon magára!
Jó éjszakát!
Hoznál nekem egy kólát a boltból?
Túl sok kólát iszol.
Nem tesz jót.
Ki van száradva a szám, amióta leszoktam a cigiről.
Akkor cukormentes kólát hozok, jó?
Jobb, mintha cigit vennék neked.
Várjunk!
Ma van a szerencsenapod.
22:07
El akartam menni, mielőtt hazaérsz.
Ez Jun Ina kisasszony háza?
Igen.
Én vagyok Jun Ina.
Ki küldte ezt nekem?
Nem tudom.
KIM HANSZEM
A hívott szám jelenleg nem elérhető...
A GYEREKSZÍNÉSZEK BIZTONSÁGBAN, SZÜLEIK JELENLÉTÉBEN DOLGOZTAK.
A feliratot fordította: Nyári Patrícia